Tři pravidla Sfér

Předmluva k celému cyklu
V cyklu Tři pravidla sfér jsem se rozhodl čtenářů objasnit tři zásady kterými se řídí celý mnohovesmír. Tato pravidla platí ve sférách ale i pro sféry jako takové a to v téměř jakémkoli měřítku. A proto doufám ,že jejich objasnění pomůže i vám k pochopení světa kolem nás.

Neexistence Středu
Ano hned první pravidlo říkjící „Nelze nalézt střed Mnohovesmíru“ je formulováno jasně a přitom se neškolenému čtenáři může zdát, že je to nesmysl, lze přeci nalézt střed čehokoli dáme-li si dost práce a připustíme jistou míru zobecnění. Dobrá pokusíme se te tedy společně z nám známých faktů nalézt střed mnohovesmíru.

Hledání Středu
Pro hledání středu použijeme techniku kterou používají kartografové pro hledání přesného středu jednotlivých celků na mapě. Tedy rozdělíme si mnohovesmír na menší části a u kterých jsme schopni najít střed. A z těchto jednotlivých středů dostaneme body pro další konstukce jejichž středy budeme hledat až najdeme jeden jediný bod. Tedy střed mnohovesmíru.

Začněme tedy tam kde jsme si nejvíce jisti ,tedy na Desce. Dovolíme si považovat okraje desky za víceméně rovné a tak protnutím uhlopříček dostaneme bod někde ve Středomoři. Jenže proto, že Deska není plochá ale má i nějakou hloubku posunuli bychom tento bod blíže k Druhé straně. A tak jsme dostali vcelku dobrý střed Desky. Nicméně totot není střed naší sféry ta zahrnuje i slunce a prvotní kámen a také další tělesa nebeská tělesa a ta který mohou být pod Deskou mimo naše zraky. To nás ale nemusí trápit protože součástí naší sféry je volný prostor mezi těmito tělesy. Stačí nám tedy jen nalézt jeho hranice. A tady se dostáváme k prvnímu problému.

Nejistota hranice
Málokdy je zřetelné kde jedna sféra končí a druhá začíná. I na Desce samotné můžeme najít nespočet průchodů do jiných sfér a tak může jedna sféra „sousedit“ s nezměrnným počtem dalších. Také je možné aby některá takováto propojení mohou být dočastná a pozice středu sféry je tak závislá na čase. V měřítku samotné sféry by to asi nehrálo moc velkou roli, ale pokud bychom brali v potaz více takto sousedících sfér rozdíly by byly velké. No dobrá co kdybychom se rozhodli zanedbat tyto vnitřní hranice a zaměřili se se jen na ty vnější? Tak narazíme na další problém…

Nekonečná nekonečna
Velké množství sfér je nekonečných. Pokud byste se rozhodli vyrazit jedním směrem a dojit na konec dříve byste sešli věkem a to i případě, že byste byli elfem. A při hledání středu nekonečných sfér jsme poměrně nahraní. Ale počkat, řeknou si někteří z vás, viděl jsem model Vnitřních sfér z nichž každá je nekonečná a tyto sféry tvoří uskupení jakési koule jejíž střed se dá nalézt poměrně snadno. Ano ale je důležité uvědomit si, že sferální globus je jen pomůcka která má pomoci uvědomit si jak spolu tyto sféry hraničí. Ale to by nás mohlo přivést k jiné myšlence, tedy aplokaci druhého pravidla sfér a říci, že nekonečnost sféry je způsobena tím, že je sféra cyklická, tedy pokud dojdeme na konec sféry objevíme se zase na jejím začátku. Pokud by to byla pravda možná bychom byli schopni nalézt střed tohoto cyklu ležící mimo něj stejně jako střed kružnice leží mimo kružnici samotnou. Jenže s tím narazíme na poslední problém.

Prostor
Jak vám jistě řekne každý zkušenější prostorový mág. Prostor není takový jak si jej představujeme. Ať už je rozdíl v rigidním řádu mechanu který zabraňuje jiným než řádným průchodům prostorem až po limbo ,kde se vám může stát ,že v každou chvíli stojíte na jiním místě, nebo v jistých okamžicích stojíte na více místech najednou případně nestojíte na žádném z nich.

Také vnitřní sféry jsou trpí čirou bezprostorovostí, ethereál je naopak prostorem samotným, prostor v materiálních sférách si umíme představit, ale od astrálu dál zase začíná být prostorem jen v našich představách. Tedy bychom si museli vytvořit v každé sféře vytvořit specifická pravidla pro hledání středu a takové středy by byli stěží ekvivalentní pro účely hledání středu mnohovesmíru.

Důsledky
A teď proč tolik povyku kvůli hledání středu mnohovesmíru? Takové místo by mělo neocenitelné vlastnosti. Fungovalo by jako křižovatka pro všechny mezisferální cesty a zároveň skvělý absolutní orientační bod podle kterého by mohli vznikat dokonalé mapy sfér a návody pro cestování mezi nimi. Pokud byste tedy měli střed mnohovesmíru byli byste schopni se dostat do jajkékoliv sféry. Druhým specifikem takového místa by bylo křížení většiny energetických proudů a tedy nevyčerpatelný zdroj magické energie v nejčistší formě. Tyto vlastnosti by dali vládci takového místa velký vliv na všechny sféry v mnohovesmíru. Proto je jedině dobře, že takové místo neexistuje.

Spojitost kruhů
Ve sférách se pohybuje vše v kruzích, ne neustále, ne pravidelně a také je otázka jak velké tyto cykly jsou ale tento princip platí. A tak tedy jak říká přísloví vše co má začátek má také konec. „Co má začátek má také konec“ ale konec je vždy začátkem dalšího cyku. Pro demonstraci uvedu pár důsledků z tohoto pravidla vyplývajících.

Ve sférách se nic neztratí
Jakákoli hmota, energie ale i idea nikdy ve sférách nezanikne. Hmota která byla přetvořena do jiné formy má tendenci vracet se do původního stavu, záleží natom kolik úsilí bylo vydáno k jejímu přetvoření a jak pak bude dlouhý cyklus navracení se do původního stavu. Energie jako taková se může měnit, rozptýlit ale nikdy ne ztratit. Dalším důsledkem je cesta duše po smrti krerá se poté znovuzrodí. Idee které byly ztraceny v jedné sféře se přesunou do astrálu a objeví se v jiné. A také známá vlastnost velkých artefaktů, že jakkoli mohou být považovány za zracenné dříve či později je někdo objeví.

Konec na začátku
Mnoho sfér je stavěných tak, že jakmile vyrazíte na cestu dříve nebo později dojdete na její začátek, ať už jde o Velký kruh vnějších sfér obtáčející Mimozemi Vnitřní sféry takto tvoří několik propletených cyklických cest nebo prstence materiálních sfér. Takto u sfér vzniká iluze nekonečnosti. A pokud bychom šli do důsledků mohli bychom i na Desce vyrazit z jakéhokoli místa Desky přešli bychom o druhé straně a vrátili se na povrch na začátek naší cesty. Z opačného směru.

Jak je vidět v mnohovesmíru neexistuje nic jako definitivní konec jen konce dílčí které dočasně zabraňují v pokračování cyklu.

Pravidlo Trojcí
A nebo jak jej sferální cestovatelé interpretují „Dobré věci se dějí ve trojcích a pokud vidíš dvě ptej se kde je třetí.“ Toto pravidlo se může zdát jako mnohem méně aplikovatelné než předchozí dvě ale jakmile poznáme uspořádání mnohovemíru stane se mnohem zřejmějším. Vnější sféry jsou rozděleny na vyšší, nižší a neutrální, a samotné sféry jsou rozděleny na Vnitřní, Materiální a Vnější. Cestovní sféry jsou také tři, Astrální, Ethereálná a Stínová.

Pochybnosti
Ano, řekne si přemýšlivý čtenář, ale vnitřní sféry jsou čtyři a dvě, to do tohoto pravidla nezapadá.Tady se ale chytáme do pasti kterou jsme si na sebe nalíčili protože za základní živly považujeme oheň, vzduch, vodu a zemi. Poslední tři jsou včak manifestací hmoty kdežto oheň je manifestací energie a přiřadil by se k ostatním dvěma energetickým sférám. Příkladů aplikací tohoto pravidla je spousta ale jevů je ale i proti. Důležité je je uvědomit si, že toto pravidlo neříká, že naprosto vše se vyskytuje ve trojcích Vztahuje se pouze na věci spojené s mnohovesmírem a sférami.

Na Desce
Zkusíme se z perspektivy třetího pravidla podívat na Desku. Na Desce jsou tři velké náboženstvíí Ajris, Durmir a ať se nám to líbí nebo ne Harguda. Také na Desce již dlouho existují tři říše ať už to byli jakékoli. Ale jsou zde také říše také reálie které se s tímto pravidlem neshodnou. Jsou zde dvě mocnosti. Buď zatím nedošlo k vytrovnání sferálních vlivů a třetí mocnost se teprve objeví a nebo již existuje jen naše znalosti jsou tak omezeny, že ji nevidíme. Ale tyto úvahy jsou jen spekulacemimi, přecijen na Desce je více výjimek ze řádu mnohovesmíru.

Třetí strana mince
Jen zmínka o tom co v minulém století bylo předmětem bádání některých mágů. Mluvilo se o tom, že existuje něco čemu se říká třetí strana Desky. Místo kam mají přístup jen mocnosti a které bylo využíváno v době kdy byla Deska tvořena, nyní je zapomenuto a a mocnosti sem nechodí. Samořejmě, že toto je zřejmě jen smyšlenka a žádní racionálně uvažující mágové se bádáním nad touto otázkou nezabývají.

Jacho Ering - Lektor Magické Univerzity v Tirianu